A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Megbízott valakit, hogy kövesse Angelicát,
azután is, hogy kiderült a viszony.
Miért?
10 HÓNAPPAL KORÁBBAN
A csalás egy dolog, az, hogy kivel csalt pedig egy másik.
Tudni akartam, ki is ez az Angelica Petroni.
Ön kiderítette?
Szerintem a férje kényszerítette bele abba, amit tett.
Ezután Angelica megértette, ki is Claudio.
Megpróbált kitörni, de valaki ezt megakadályozta.
- Biztosan nem Monaco asszony. - Két hónapig követtette az áldozatot,
ahogy az a felbérelt nyomozóügynökség irataiból is kiderül,
anélkül, hogy rájött volna, hogy Angelica a férje eszkorthálózatának része.
Vagy tudott róla?
Próbál súlyosabb indítékot keresni, de a képekből az derül ki,
hogy a lánynak több férfival is viszonya volt Claudio Cavallerin kívül.
Claudio nyilván ravasz volt,
nem ment oda, mikor más kuncsafttal volt.
Ha tudtam volna, elhagyom, és feljelentem a rendőrségen.
De ehelyett azt tudtam meg, hogy ki is volt Angelica Petroni.
Így nem aggódtam tovább.
Hogy érti?
Hogy a férfiak hamar ráunnak a ringyókra.
Egy tizenhét éves lányról beszél.
Nevükön nevezem a dolgokat.
Nézze meg!
Egyszerű kis kurva volt.
- Azért tudod mozgatni? - Igen.
De ki volt az?
Senki.
- Felhívom az igazgatót. - Ne!
Miért ne?
Csak rontani fog a helyzeten.
Idebent egy senki vagyok.
Nem bírom tovább.
Tudom.
Félek, nem…
Már aludni sem tudok.
- Figyelj… - Ez maga a pokol.
Lehet, hogy találtam egy férfit, akinek köze van a gyilkossághoz.
Kit?
De Grandisszal nyomozunk utána. Ne éld bele magad,
de van remény.
Ez ő?
Ez pedig nem a férje.
Úgy tűnik, Elena Guerrának is vannak titkai,
és tudod, milyen könnyű egy ilyen városban hitelteleníteni valakit.
Fel akarod használni?
Ha úgy sikerül kihoznom téged, igen.
Andreoli nem győzött meg.
Be akarom bizonyítani, hogy megkenték.
Lelkizz vele kicsit, mindent be fog vallani, meglásd!
Imád beszélni.
Számíthatok rád?
Természetesen.
Köszönöm.
Ő keresett meg téged vagy te őt?
- Tessék? - Barone. Mit ígért?
Nem tudom, miről beszélsz.
Mindig ezt csinálod, mikor feszengsz.
Ismerlek már egy ideje.
Azt hittem, ismerlek.
Csak az igazat mondtam.
Andreoli bevallotta nekem, hogy rosszul rögzítette a csikket.
Mi a faszt ígért cserébe?
Elena…
- Áthelyeztetem magam. - Szép!
Te soha nem hibáztál?
Hogy megmentsd egy szeretted?
AZ ÜGYÉSZNŐ LOPOTT KÉPEI
Nem tudom, miért maradt bekapcsolva. Talán mazochista vagyok, nem tudom.
Mondd!
Szólalj meg, Elena! Most nem maradhatsz csöndben.
Tizennyolc évesen teherbe estem.
Egyedül voltam, és nem álltam készen rá, örökbe adtam a babát.
- Mi a fenéről beszélsz? - Ő az apja.
Angelicának hívták.
A kislányt, akit otthagytam.
Az ő ügyét tárgyaljuk.
- Nem akartam még erről beszélni neked. - Ne érj hozzám!
Giovanni, kérlek!
Várj!
Kérlek, várj! Ne menj el, beszéljük meg!
Ki a fasz vagy te?
Gyerünk, válaszolj!
LÁTTAM A KÉPEKET… HOGY VAGY? TALÁLKOZZUNK?
Azt mondtad, senki nem tud róla!
- Nem is! - Akkor miért hívtak fel?
- Nem tudom, lehet, viccből. - Viccből? Eszednél vagy?
Mindig lúzerként kezeli,
ő meg gyerek módjára elvonul a szobájába, és becsapja az ajtót.
Tudtam, hogy lebuksz, lúzer!
- Nem vagyok az! - Lúzer.
- Angelica ügyfele volt? - Várj!
- Mit csináltál? Dicsekedtél? - Nem.
Mit mondtál? Mindig a hülye lány után caplatsz!
- Angelica. - Senkivel nem beszéltem!
Most meg ott a tárgyalás Monaco lányával.
- Ha valaki rájön, hogy… - Elég volt! Kuss!
Becsapta az ajtót.
Kikapcsolhatod. Ez volt a lényeges rész.
- Tehát ügyfél volt. - Lehetséges.
- Mindig Angelica után caplatott. - És tett valamit.
Lehet, hogy ő a gyilkos.
- Hallgassuk tovább! Talán bebizonyosodik. - Az ügyésznek kell biztosra menni.
Nekem az észszerű kétség is megteszi, hogy kihozzam Lindát.
Nincs több időm.
Valahogy be kell vonnom Tomeit a tárgyalásba.
- Ezt nem használhatod fel. - Azt majd én megoldom.
Küldd át nekem!
Ha legközelebb kérnek tőled valamit, légy szíves szóljál!
Ne feledd, nekem dolgozol! Nem Monacónak.
Te tetted nyilvánossá a képeket.
Persze.
Azt hittem, szívrohamot kaptam.
A szíve jól van. Vegye be ezeket a szorongáscsökkentőket!
Jobban fog tőlük aludni.
Vigyázzon magára!
Pihenjen minél többet!
Legyen egy rutinja,
és ne váljon megszállottá!
Gondoljon másra, töltsön időt a családdal!
Angelica!
Három, kettő, egy…
Kerülje a stresszhelyzeteket!
Ügyésznő, mit szól a képekhez?
- Tesz feljelentést? - Bepereli?
Kérjük, mondjon valamit!
Mit dolgozik?
Ügyész vagyok.
A tárgyalást megnyitom.
FEBRUÁR 13. NYOLCADIK MEGHALLGATÁS
A vád tanúival végeztünk,
most térjünk át a védelem tanúira!
Barone ügyvéd úr, öné a szó.
Jó reggelt!
El kell felejteniük Lindát, és Angelicára kell koncentrálniuk.
Az áldozatot hibáztatni nem jó ötlet.
Hiába volt esetleg Petroni ribanc, a halott szent.
Mit mondtál? Mindig a hülye lány után caplatsz!
Senkivel nem beszéltem!
Most meg ott a tárgyalás, Monaco lányával.
- Ha valaki rájön, hogy… - Elég volt! Kuss!
A mi listánk rövidebb a vádénál,
mert ahogy az elején elmondtam, és most is elismétlem,
a nyomozás rossz irányba ment el.
Nem világítottak rá az áldozat életének sötét zugaira,
aki kétségkívül fiatal volt, és kegyetlenül lemészárolták,
de semmiképp nem volt ártatlan.
Tomei ott volt a gyilkosság estéjén, és a lehallgatás alapján köze van hozzá.
Hogy állítod bíróság elé?
Michela Dapporto tanút szólítom.
Dapporto kisasszony, jó reggelt!
- Jó reggelt! - Foglaljon helyet!
Dapporto kisasszony az első tanúnk,
és segít nekünk pontosabb képet kapni Angelicáról.
Nagyon egyszerű dolgot szeretnénk bizonyítani, bíró úr.
Michela,
hogy érzi magát e képek láttán?
- Kényelmetlenül. - Pontosan, bíró úr.
Szerintem nem csak a tanú érez így.
Levehetnénk a képet?
Ügyvéd úr, Petroniék is itt vannak a tárgyalóteremben.
Igen, bíró úr, bocsánatot kérek Maurizio és Paola Petronitól.
Bocsánat, hogy felzaklattam őket, és mindenki mást a teremben,
de muszáj volt megtennem.
Az igazság megkövetelte, mivel egyértelműen meg kellett mutatnom,
hogy az érzelmek hogyan befolyásolhatják az ítéletet.
Hogy ne sajnálnánk e balsorsú fiatal áldozatot?
Hogy ne akarnánk mindenáron megtalálni a bűnöst,
akit megbüntethetünk,
akin kitölthetjük a dühünket, miután tehetetlen tanúi voltunk
az erőszak eredményének?
Hogy kapcsolódik a tárgyaláshoz a tanú és az áldozat viselkedése?
Úgy, hogy a viselkedése kockázatokat rejthetett magában.
Úgy érti, hogy megérdemelte?
Nem, csak igyekszem megérteni képmutatás nélkül,
hogy ki ölhette meg az áldozatot.
Folytathatom, bíró úr?
- Folytassa! - Köszönöm!
Elég lesz egyetlen szót mondania, azt, hogy „igen”.
Michela, Angelica Petroni prostituált volt?
- Igen. - És ön is benne volt
abban a hálózatban, amelyet Claudio Cavalleri,
Linda Monaco férje irányított,
aki a botrány kirobbanása után öngyilkos lett?
- Igen. - És Angelica segített Cavalleri úrnak
a hálózat igazgatásában?
Ő keresett lányokat.
Hoszteszként dolgoztam Angelicával. Megkérdezte, érdekel-e.
Játéknak vettem.
- Tudom, hogy hibáztam. - Elhiszem.
Következő kérdés:
hány ügyfelük volt?
Én tízzel találkoztam. Ellenük később nyomozás indult…
És gondolom főnökként Angelica mindannyiukat ismerte…
Elég volt! Szégyellje magát!
Petroni úr, tökéletesen megértem a lelki állapotát.
Ha érzékenyen érinti a téma, kérem, hagyja el a termet!
Akkor kimegyünk.
Michela, kérem, válaszoljon!
Angelica egyszer azt mondta, több mint 30 ügyfél van,
- közülük néhány törzsvendég… - Erre nincsen bizonyíték.
Az ügyészség 11 ügyfélt talált.
Erről van szó, bíró úr,
az ügyészség nem nyomozott elég alaposan.
- Nevetséges. - Térjen a lényegre!
Soha nem derült fény erre! Harmin férfi! Harminc!
Dapporto kisasszony miért hazudna olyasmiről, amit maga az áldozat mondott?
És ha ennyi ügyfél volt,
nem kerülhetett ki közülük a gyilkos?
Ez a lényeg, bíró úr.
Köszönöm, Michela, tudom, milyen nehéz volt ez a számára.
Nincs több kérdésem.
Lássuk a vád kérdéseit! Guerra ügyésznő?
Fájdalmasan konstatálhatjuk, hogy a védelem próbálja
mindenáron elterelni a bíróság figyelmét.
Angelica nem volt szent. Nem volt tökéletes, ez igaz,
de ki az?
És ha követett is el hibákat, attól még nem mondhatjuk azt,
hogy halált érdemelt!
Ügyésznő, maradjon a tárgynál!
- Megjegyzések nélkül. - Bocsánat.
Michela, szomorú időben találkoztunk.
Nem sokkal a gyilkosság után, miután a kollégám már kihallgatta.
Igen, emlékszem.
Ma a védelem szólította tanúnak. Nem kételkedem a válaszai őszinteségében,
de Barone ügyvéd úr szerintem nem kérdezte mindenről.
Mondjuk úgy, hogy csak arról kérdezte, amiről akarta.
Elena Guerra is feltesz majd kérdéseket.
- Ezzel tisztában vagy? - Nem vagyok hülye.
Azt akarja majd, hogy jókat mondj Angelicáról, és így is lesz.
Melengessük meg a szíveket!
Azt mondta, Angelica nagyon aggódott
élete utolsó heteiben.
„Egy ideje paranoiás volt
mindennel kapcsolatban. Ki kellett eresztenie a gőzt.”
Ezt ön mondta, igaz?
- Igen. - Jó. Mi volt a gőzkieresztés tárgya?
Miért volt paranoiás, elárulta önnek?
Angelica tudta, hogy hibát követ el.
Azt mondta, le akar állni. Egyértelműen jelezte.
Azt mondta, azért tette, mert Claudiónak nem volt saját pénze,
és arról álmodozott, hogy elszökik vele.
Ezért tette.
Valami baj van?
Illegális, amit csinálunk?
És egyszer azt is mondta, hogy attól tart, nincs biztonságban.
Miért? Kitől félt?
Hazugsággal jutunk el az igazsághoz.
És mi lenne az igazság?
Van egy férfi, aki talán a valódi gyilkos,
de a jog bonyolult dolog. Nem használhatjuk fel a bizonyítékunkat.
Az egyetlen megoldás, ha egy tanú említi,
- még ha nem is tud róla semmit. - Pénzt kérek.
- Az menni fog. - Rendben.
Cserébe viszont bizonyos válaszokat kell adnia
az ügyésznő kérdéseire.
Mit kell pontosan mondanom?
Először is a nevét.
Az a férfi lehetett, aki mindig követte. Valami Nicola…
Kicsoda? Nicola? Kiről beszél?
Tomei. Igen, Nicola Tomei.
Angelica megszállottja volt a fickó.
Szerintem az ügyfele volt. Mindenhova követte.
Angelica rettegett tőle.
Bíró úr, e tanúvallomás fényében kérném Nicola Tomei beidézését tanúként.
A vallomás közvetett.
Senki nem említette, hogy Angelicát követték volna,
a magánnyomozón, Bernardinin kívül, akit Monaco asszony bérelt fel.
Mikor a gyilkosság után kihallgattam Dapporto kisasszonyt, nem…
nem említett semmilyen Tomeit.
Igen, de most igen.
Bíró úr, a tanú egy olyan férfit említett, aki az áldozat megszállottja volt,
aki terrorizálta őt.
Szerintem meg kell hallgatnunk ezt a bizonyos Tomeit.
Jegyző úr, készítse az idézést!
Ügyésznő?
- Ügyésznő? - Elnézést, nem érzem jól magam.
Van még kérdése? Tartsunk szünetet?
- Vagy befejezhetjük? - Nem, fejezzük be!
Rendben. A meghallgatást berekesztem.
A tárgyalás február 20-án délelőtt 9,30-kor folytatódik.
Szabad?
Persze.
Tudom, hogy igyekszik.
Ma nem volt elég.
Szeretnék segíteni, de nem tudom, hogyan.
Nem ismerem Tomeit, csak annyit tudok, hogy a szomszédunk.
Már minden öntől telhetőt megtett Angelicáért.
Ön a legjobb dolog, ami Angelica halála óta velünk történt.
Ne adja fel!
Ruggero, ráérnél egy percre?
Persze.
Monaco látni akar. Az otthonában.
- Ott leszek. - Uraim!
Vittorio, majd hívlak.
Mi az?
Nem tűnsz boldognak.
Szép fordulat. De…
Nem rémlett, hogy Dapporto valaha említette volna ezt a Tomeit.
Talán ma jutott eszébe.
Néha nem árt egy kis szerencse, nem?
Hogyne.
Szép volt!
Szépen felkészítetted.
Ügyes húzás volt nekem válaszolva említenie Tomeit.
Másodszor gyanúsítasz meg, hogy hazugságra bujtottam fel egy tanút.
Orricóval kapcsolatban talán tévedtem, de most nem.
Sajnálom, hogy rosszul lettél. Úgy látom, még nem vagy jobban.
Te szivárogtattál, mi?
Megőrültél.
Ezért kizárhat a kamara.
Aha.
Bocsánat, Guerra elől menekültem.
- Mit akart? - Megmondani, hogy szeret.
- Szép pár lennétek. - Tudom, de a részemről nem kölcsönös.
Maradj a csávón, akivel lefeküdt! Mindent tudni akarok.
Meg akartam mutatni, milyen szép. Gyönyörű, nem igaz?
Szép munka, mi?
Iszunk egy kávét?
Nem bírom tovább a csöndet.
Ha mondani akar valamit, mondja, hogy…
Már megint magázol?
Nem direkt volt.
Bocsánat, hogy kételkedtem benned.
- Francesca volt, nem? - De.
Gondoltam. Csak neki mondtam el.
- Nekem miért nem mondtad? - Mert nem lehettem biztos benne, tudod?
Andreoli, szükségem van rád.
És itt vagyok.
Barone beidézett egy új tanút.
Rémlik Nicola Tomei neve?
Nicola Tomei… Nem.
Tudni akarom, ki ő, és hogy miért csak most került elő.
Rendben.
Akkor... visszakaptam a munkámat?
Na, munkára! Nyomás!
Akkor megyek dolgozni, persze.
Jöjjön, kérem!
Ruggero! Hogy van?
- Fáradt vagyok a meghallgatás után. - Mármint a győzelem után.
- Zavarom? - Nem, dehogy.
Kulcsokat gyűjt.
Emlékeket gyűjtök.
- Nagyon értékesnek tűnnek. - Az ajtók azok, amiket kinyitottak.
Nézze! Ez itt…
a szüleim házának a kulcsa, ahol felnőttem.
Ez pedig…
Az első gyáramé.
Emlékezni kell a gyökereinkre, hogy ne vesszen el a múlt.
Tudja, ez segít tisztábban látni…
a jövőt.
Ezt nézze meg!
Ez Linda gyerekszobájából van.
Élénk, vidám gyerek volt, nagy képzelőerővel.
Azt mondta, felfedező akar lenni.
És aztán?
- Felnőtt. - Mint mindenki.
Maga ismerte Claudiót.
Linda sokat változott miatta.
Nem szabad mások kedvéért feladni magunkat.
És az igazat sem szabad feladni,
még ha át is kell hágni a szabályokat ahhoz, hogy megtaláljuk.
Mara szólt magának.
Azért van itt.
Arrigoni mit gondol?
Arrigoni semmiről nem tud.
Számára egy tárgyalás könyvekből és jegyzetekből áll.
Arrigonival ideiglenesnek tekinti az együttműködését?
Egyes ügyvédek a jogot ismerik jól,
mások minden mást.
És maga minden mást akar.
Saját lakást egy nagyvárosban: New Yorkban, Londonban, Párizsban.
Kezdhetném Milánóban.
Csak kiemelt bűnügyi vagy közigazgatási ügyek.
Vérontásmentes bűntények, és egy raklap pénz.
Ha felmentik a lányomat,
meglátom, mit tehetek, hogy segítsek megszerezni az első kulcsát.
- Mit akarsz? - Bejöhetek?
- Még mindig jelenteni akarsz? - Nem!
Végiggondoltam, amit mondtál…
és magadra hagytalak egy fontos döntéssel, pedig még gyerek voltál.
Mindig úgy gondoltam, hogy…
a legfontosabb kérdések a munkámhoz fűződtek.
Anyád gondoskodott minden másról,
és mikor meghalt, rájöttem,
hogy a hozzám legközelebb álló kérdések egyáltalán nem voltak könnyebbek,
és hogy nem tudtam velük mit kezdeni.
Így a munkámba temetkeztem.
És?
Azt mondtam, hibát követsz el, és továbbra is így gondolom jogászként,
de akárhogy is döntesz, támogatlak.
Akkor kellett volna ezt mondanom, de csak most mondom.
Gyere be!
Alszol?
Igen.
Figyelj, elég késő van. Baj, ha itt alszom?
Mindegy.
Csak nem vagyok hozzászokva.
De maradj nyugodtan!
Úgy teszek, mintha hinnék neked, mivel olyan meggyőző vagy általában.
Andreoli?
Bocsánat, hogy ilyen korán hívlak. Lehet, hogy megtudtam valamit Tomeiről.
Úgy gondoltam, fontos, hogy rögtön szóljak.
Mikor tudtad meg, ma este?
Nem alszom jól. Évek óta küzdök vele. Mindent megpróbáltam.
A feleségem még a hipnózist is ajánlotta, de őszintén szólva az, hogy én elmenjek…
Jó, eleget mondtál.
Hadd öltözzek fel! Hol vagy?
A kocsmában a házad mellett.
Csak itt csinálnak jó sós reggelit.
Alacsony a vérnyomásom, kell a só.
Nem tudom, készen állok-e, hogy ilyeneket tudjak meg rólad korán reggel.
- Az orvos szerint elég lenne három… - Jövök. Szia!
FEBRUÁR 20. KILENCEDIK MEGHALLGATÁS
- Jobban van? - Jobban, köszönöm.
Bevonul a bírói tanács.
Üljenek le!
Megnyitom a meghallgatást.
Nicola Tomeit szólítom,
akit az előző meghallgatás után idéztünk be.
- Tomei úr, jó reggelt! - Jó reggelt!
Foglaljon helyet!
Barone ügyvéd úr, kezdheti.
Tomei úr, ismerte Angelica Petronit?
Találkoztam vele néhányszor. Szomszédok voltunk, nem több.
Nem több…
Igaz-e, hogy
az „Il Mantovano, Catering and Cooking” elnevezésű cateringcégnek dolgozik,
amely arra a bulira szállította az ételt, ahol Angelica dolgozott
- a halála estéjén? - Igen.
Aznap este felismerték egymást, igaz? Hisz szomszédok.
Nem.
Talán mikor összetalálkoztak, ön azt mondta:
„Micsoda véletlen egybeesés, hogy itt vagyunk mindketten!”
Nem beszéltünk.
Talán mert Angelica Petroni félt öntől és a fenyegetéseitől?
Nem fenyegettem én senkit.
Nem tudom, miért mondta, hogy megfenyegettem. Nem igaz.
Tudja, mit gondolok?
Hogy tetszett önnek Angelica.
Látta mindig, ahogy elmegy otthonról,
és eszébe jutott, milyen jó lenne járni vele.
Aztán megtudta, hogy Angelica prostituált,
és azt gondolta, most pénzért végre az öné lehet.
Bíró úr, ez csak egy elmélet.
Visszautasította önt Angelica?
- Nem. - Hívta önt lúzernek?
- Mi az isten? Nem vagyok lúzer. - És ezért ölte meg.
- Mert nem lehetett az öné. - Nem öltem meg senkit.
Barone ügyvéd úr nem felfedi a bűnöst,
- hanem létrehozza. - Ügyvéd úr, egyértelmű a szándéka.
De kérdéseket szeretnék hallani, nem állításokat.
Guerra ügyésznővel szemben én tényekről beszélek.
Ott volt aznap este? Ott volt a buli helyszínén?
- Igen. - És Angelica Petroni félt öntől.
Ahogy azt Michela Dapporto jelezte.
Mondja el az igazat, könnyítsen a lelkiismeretén!
Befejeztem a műszakomat. Korán elmentem.
- Hogy legyen ideje megölni? - Nem öltem meg senkit!
Így nem fenyegette meg Angelica Petronit?
- Bíró úr, avatkozzon közbe! - Nem kell. Végeztem.
Akar feltenni kérdéseket?
- Szia! - Szia!
- Na? - Ez az első jelentés
az eszkortügyről egy évvel ezelőttről.
Michele Galli kihallgatása.
Azé a vállalkozóé, aki Cavallerivel és öt lánnyal volt a bűntény estéjén.
- Aha. - Szó esik egy bizonyos Nicoláról.
- Tomei? - A vezetékneve nem szerepel.
De valószínűleg ő az.
Ha ezt elolvasod,
az van benne, hogy Cavalleri mindig panaszkodott neki,
mert Nicola nem hagyta békén.
Caputo ennek nem nézett utána, csak az érdekelte,
hogy az ügyfelek kik voltak.
Jó, akkor beszéljünk Gallival!
Igen. Most?
- Igen, hozd a pirítóst! Nyomás! - Oké.
Tomei úr, elmondaná, hol volt a gyilkosság éjszakáján?
Már mondtam.
Nem, azt mondta, hogy véget ért a műszakja, és elment, de hova ment?
Látja az ön mögött lévő képernyőt?
Ön a piros pont éjfél előtt öt perccel,
amikor Angelica Petroni kijött a Palazzo Te kertjébe.
Egy perccel később egy olyan cellába ment át,
ami a Palazzo Te környékén kívül esik, majd kikapcsolta a telefonját.
Hova tűnt?
Nem emlékszem. Talán hazamentem. Kérdezzék meg anyámat!
Bíró úr, volt több perc,
amikor Tomei úr könnyedén visszamehetett
kikapcsolt telefonnal, és elkövethette a gyilkosságot.
Vagy talán Claudio Cavallerihez ment.
Találkozott a vádlott férjével?
Jó reggelt!
Itt lakik Michele Galli?
- Mit akarnak? - Elena Guerra vagyok.
Tudom, ki maga.
Nem akarom pazarolni az idejét. Azt szeretném tudni,
ismer-e egy bizonyos Nicola Tomeit.
Egy éve mindent elmondtam, amit tudok.
Magának nincs miért aggódnia.
Szabad?
Cavalleri mondta, hogy volt egy srác, aki zavarta.
Hogy érti?
Egy fickó zsarolta.
Csak arra emlékszem, hogy a lány halálának estéjén
Claudiónak beszélnie kellett vele késő este alkukötés végett.
Az arcát látta?
Akkor ért oda autóval, mikor elmentem.
Nem is autóval, furgonnal.
Fehér furgonnal.
Gyilkossággal vádolhatják.
Tényleg ezt akarja?
Szerettem Angelicát.
Nem öltem volna meg.
Egy nap úgy döntöttem, elmondom neki, de…
De micsoda?
Anyukám azt mondta, hagyjam békén.
Hogy egy ilyen lány soha nem lenne egy magamfélével.
Ezután mi történt?
Igaza volt.
Kifejtené, kérem?
Bepróbálkoztam, de nem kellettem neki.
Mit tett?
Elkezdtem követni.
Miért?
Nem bírtam kiverni a fejemből.
- Megtudtam, mit csinál. - A prostitúcióról beszél?
- Igen. - És mit tett?
Megtudtam, hogy Claudio Cavalleri futtatta a lányokat, így elmentem hozzá.
Miért?
Hogy pénzt csikarjak ki belőle.
Kurvát csinált Angelicából, és pénzt keresett vele.
- Én is pénzt akartam. - Megzsarolta?
- Pénzt kértem tőle. - Megzsarolta.
- Igen. - Mondja csak,
büntetésül, amiért Cavalleri szeretett Angelicájából
kurvát csinált…
maga szivárogtatta ki az eszkorthálózat hírét az interneten?
Igen.
És tudja, hogy Cavalleri öngyilkos lett
miután kijött a hír?
Igen.
Tehát március 3-án este találkozott vele,
itt a Via Parini 40-es szám alatt, a szállodában,
ahol az öt eszkort,
- Cavalleri és Michele Galli… - Ez nekünk nincs meg.
ahogy az Galli vallomásából is kiderül…
Bíró úr, ez elfogadhatatlan!
Az ügyésznő olyanra információkra alapozza a kérdéseit, ami a védelemnek nincs meg.
Elérhető volt.
Elfaxoltuk az irodájukba, később megmutatom a nyugtát.
Tehát odament a szállodába, ahol, mondjuk úgy, ünnepeltek.
Igen.
Megmondtam Cavallerinek, hogy vagy fizet vagy megjárja.
És nem ment vissza a Palazzo Tébe?
Nem, miért mentem volna?
Befejeztem.
Minden rendben, Tomei úr?
Sajnálom.
Mit?
Hogy nem mondtam el, mit láttam aznap este, mikor elmentem.
Angelica, hol a picsában vagy?
Szórakozol velem?
Telefoncsörgést hallottam, megfordultam és…
ott volt egy feketébe öltözött férfi egy robogón, és…
felvette a telefont, és azt mondta: „Angelica, hol a picsában vagy?”
- Gyere ide, te kurva! - Mi az istent akarsz?
Biztos benne?
Igen.
- Szia! - Szia!
Nem úgy ment ma, ahogy reméltük,
de legalább már tudjuk,
hogy valaki más is várta Angelicát odakint a buli közben.
Igen.
Összefoglalva…
- Mindent kézben tartunk. - Nem aggódom.
Tényleg?
Igen, mert most már tudom, hogy hiszel nekem.
De? Mi az?
A vacsora…
mióta említetted, nem tudom kiverni a fejemből…
hogy mi lehetett volna, ha ott vagy mellettem.
Egy dolgot megígérsz?
Mit?
Elviszel vacsorázni?
Ha kiengednek.
Rendben.
Alig várom.
Ígéred?
Ígérem.
Jó reggelt!
- Egész nap kerestelek. - Hiányoztam?
Beszélnünk kell. Találkozzunk most!
- Mi történt? - Beszéljünk személyesen!
Romantikus hely.
Nézd!
A Santa Caterina régi vendégkönyve. És?
Tizennyolc éves. Nézd, ki járt ott!
Lanzoni, vérszerinti apa.
Mi köze van Elenának Angelica vérszerinti apjához?
A nyomozás közben találkoztak?
- Talán. - Megőrült?
Miért vállal ilyen kockázatot?
Miért nem várja meg a tárgyalás végét?
Mert a szerelem furcsa.
Vagy… nézd!
Az anyát nem tüntették fel még itt sem.
A nyomozás elején elmentünk a gyermekotthonba.
- Emlékszel az apácára, akivel beszéltünk? - Igen.
Azt mondta, nem talált Angelicára vonatkozó iratokat.
Valaki el akarta tüntetni őket…
de nem végzett alapos munkát.
Elena?
- Igen? - Bocsánat.
Ha nem kell más, elmennék.
Persze. Menj csak, Andreoli! Holnap találkozunk.
Nem, holnap szombat van.
Akkor jó hétvégét!
Valami baj van?
Elképesztő!
Mármint elképesztő voltál ma a meghallgatáson.
Ja, az.
- Szerintem nem. - Nem igaz.
Jól viselted.
Hiába nem Tomei a gyilkos, látott ott egy férfit.
- Így is slamasztikában vagyunk. - Nyugalom, sikerülni fog.
De ide figyelj, menj te is haza!
És pihend ki magad!
- Halló? - Elena Guerrával beszélek?
Igen. Ön kicsoda?
Alberto Canfora vagyok. A férje ügyvédje.
Giovanni inkább ügyvéden keresztül
intézné a válást. Keresett már ügyvédet?
Nem, még nem gondoltam rá.
Rendben, intézze el, és hamarosan keresni fogom.
- Rendben. - Szép estét!
Köszönöm, önnek is.
Szép tragacs. Mikor lesz lecserélve?
Eszedbe szokott jutni? Mindjárt vége.
A bírók és ügyészek jönnek és mennek,
az ügyvédek rohannak, mert elkésnek a meghallgatásról.
Örökké zakatol tovább a gépezet.
Mit akarsz?
Akarsz szeretkezni?
Viccelek, na! Békével jöttem.
Meghívhatlak egy italra?
- Na? - Kétségeid támadtak.
Hogy érted?
Láttalak, mikor Tomeit kérdezted ki.
Kezded úgy gondolni, hogy nem Linda volt.
Csak szeretnéd.
Ismerd be, különben nem jöttél volna ide!
Csak ha beismered, mit tettél Tomeijel.
Nem tudom, honnan, de tudtad, hogy köze van az ügyhöz.
Manipuláltad a Dapporto lányt,
és beidézted a bíróságra, hátha beismeri. Nem jártál szerencsével.
Ügyes!
Persze ha nekem is meglett volna a cellatérkép és az iratok…
Megnéztem. Nem küldted át.
Mit akarsz tenni?
- Semmit, értem én. - Azok után, amit Francescával tettél.
Mindenről tudok. Bebizonyítani nem tudom, de ez itt nem a bíróság, nem igaz?
Az igazat mondta el,
aminek a segítségével aláástalak.
- A játék része. - Ez neked a tárgyalás? Egy játék?
Te veszel mindent túl komolyan.
Angelica halott. Komolyan veszem egy lány halálát.
Gyakran mondod a nevét.
Már nem Angelica Petroni. Hanem csak Angelica.
De te is ügyes vagy, tudod?
Elcsábítod és összezavarod a bíróságot, a tanúkat.
Sosem értettem, hogyan végzitek a dolgotokat ügyvédként.
Az igazság eltorzított cafatjait bemutatva
elültetitek a tárgyalóteremben a kétely magvát.
Tényleg meggyőződésed, hogy Linda ártatlan,
vagy csak így kényelmesebb?
Nem annyira más a te munkád sem.
- Nem? - Nem, te is csinálsz ilyet.
Részigazságok alapján életfogytiglanra akarsz ítélni embereket.
Csak úgy lehetne megtudni, mi történt valójában,
ha vissza lehetne menni az időben. De nem lehet.
Ez a különbség köztünk.
- Csak úgy teszel, mintha nem így lenne. - Bajod van velem.
Nézd, tudom mi történt a szüleiddel, sajnálom.
De nem haragudhatsz az egész bírói rendszerre.
Nem haragszom senkire.
Te vagy a vád. Én meg a védelem.
Az a tragacs anyámé volt.
Ezért nem cseréltem le.
A feliratot fordította: Schmíz Gábor